For siste gang, vær forsiktig med uniformen!
- Du ser rar ut. - Altfor ny og blankpusset.
Aramis, hva syns du?
Jeg syns vi er i paradis. Hør på den.
Hva da?
Det var bedre!
- En dag får han kanskje inn et slag. - Det tviler jeg på.
Er alle franskmenn like vittige som Dem?
På ingen måte.
Kan Deres datter bli med på landet? Hun kan nyte hagen mens vi jakter.
- Eller bli med på jakt. - Charlotte er flink til å skyte.
Skyter kvinner i Hamburg?
For en flørt De er, Deres Majestet.
Hva om jeg er det?
De har en sjarmerende datter, grev Mellendorf.
Jeg kan fortelle at hennes søstre har funnet svært gode partier.
De har velsignet meg med ni barnebarn. Syv gutter.
De ønsker nok å finne et like godt parti til Charlotte?
Hun har med seg en meget solid medgift.
Da drar vi på jakt. Gjør klar hunder, falker og en stor musketereskorte.
- Kan De holde fortet, kardinal? - Selvfølgelig.
Jeg kan ikke bli med, men mine menn vet hva de skal gjøre.
Vi kommer til å savne Dem, kaptein.
Vi skal vise hvordan franskmenn jakter.
Med stil og eleganse og et våkent øye for byttet.
Kardinal?
Jeg skulle ønske Anne var mer lik Charlotte.
- Mer interessert i friluftsliv. - Det man ikke har, er forlokkende.
Hun skvetter når jeg rører henne.
Dronningen har mange fine egenskaper.
Bære frem barn er ikke en av dem.
Hun er ung. Det er fremdeles tid.
Rapporter fra kilden i Bourbon sier at hun har det bra.
Vannet er kjent for å øke fruktbarheten.
Anne har reist dit i mange år uten det minste resultat.
Hadde jeg bare vært gift med en kvinne som kunne gi meg en sønn!
Charlotte og jeg hadde fylt opp slottet med barn.
Det er vinen som snakker, ikke kongen.
Farens bank kunne finansiert alle krigene våre. Hun er den perfekte kone.
Problemet er bare at Deres Majestet er gift.
Om bare Anne var død! Det hadde vært bra, både for meg og for landet.
Jeg hadde fått en kone som forsto meg, og Frankrike hadde fått en arving.
En uoppnåelig drøm, kardinal.
Norske tekster: Hanne Hay Sætre.
- Monsieur Gallagher? - Hvor mange er det?
Fem, kanskje flere. Flere enn jeg kan telle. De er på låven.
Gallagher.
Jeg har en jobb til deg. Noe litt mer sømmelig for en mann med dine evner.
- Hvem jobber jeg for? - Meg, selvfølgelig.
Og den mektigste mannen i Paris.
- La fuglene være. - Jeg hater fuglene og den...
- Var ikke dette paradis? - Det er to dager siden.
Nå kjeder jeg meg. Jeg savner Paris. Spenningen, bråket...
Faren.
- Aramis! - Det var ikke meg.
Deres Majestet?
Caroline?
- Hun lånte kappen min. - Få henne i dekning!
Ned på bakken!
Pass på dronningen, og kom dere til hestene.
Du og jeg skal fange en snikmorder.
D'Artagnan, hvordan går det?
Vi er klare.
En enslig mann. Det burde ikke være noe problem.
På den annen side...
Skyt dem!
Vi drar gjennom skogen og rister dem av oss mellom trærne.
Dere skulle drept minst én av dem.
Kardinal.
Å velge svigersønn er en fars viktigste oppgave.
Den som får gifte seg med Charlotte, er heldig. Og kanskje fransk?
Spør De om jeg tillater en fransk ektemann, er svaret ja.
Hvis han er riktig for henne.
Men jeg verdsetter min kjære Charlotte høyt, kardinal. Meget høyt.
Jeg er sikker på at vi kan finne en som er henne verdig.
Charlotte, De og deres far rir sammen med meg.
- Holder de følge? - Ja. Og de er ikke slitne.
Innbitte.
- Hva om vi ikke blir kvitt dem? - Vi blir det.
Vi har klart oss i farligere situasjoner, så ikke vær redd.
Dette er en forholdsvis rolig dag for oss.
På tide å dra.
Se der.
Dere henter forsterkninger, vi barrikaderer oss der inne.
- Bare dere to alene? - Takk for tilliten.
Vi rekker ikke tilbake før i morgen, og de er tolv.
- Dere får skynde dere. - Lykke til.
- Porten er aldri lukket. - Dette er en nødsituasjon.
- Alle er velkommen hit. - Vi er kongens musketerer.
Jeg tjener en høyere makt.
Dette er dronningen. Dere har plikt til å beskytte henne.
Steng porten, søster.
Athos!
Velkommen, Deres Majestet. I vårt enkle kloster kan De være trygg.
Skal vi snakke eller skyte?
Jeg håper dere kommer for å overgi dere.
Det hjelper med humor når man er i livsfare.
- Så hva vil du? - Tilby dere frihet.
Kom med dronningen, så får de andre leve.
Eller du kan dra og slippe å bli drept.
Han kastet bort muligheten til å drepe deg.
Sånn behandler jeg mine egne. Tenk hva jeg vil gjøre med dere.
Det er ingen grunn til å vente på hjelp.
- Vennene dine kommer aldri til Paris. - Hvorfor gjør du dette?
- Fordi det er dette jeg kan. - En soldat oppfører seg ikke sånn.
Hvitt flagg, offiserstøvler, menn på linje...
Jeg er ikke soldat lenger.
Du har kanskje ikke uniform, men en gang soldat...
- Og soldater dreper ikke kvinner. - Bare den ene.
Jeg forstår at man kan begå feil. Ri vekk med æren i behold.
Jeg ga dem mitt ord, og det kan jeg ikke bryte. Uten det har jeg ingenting.
Du har livet. Blir du her, dreper jeg deg.
En av oss vil dø, det er sikkert.
Nonnene kan trygt forlate klosteret.
Men alle som velger å bli i klosteret, blir drept.
- Er ikke dette bedre enn å flykte? - Spør om to minutter hvis jeg lever.
Porthos, hva er det?
Jeg har ikke sett det før.
Et gjeldsbrev.
Heves hos pengeutlånerne i rue de Bonnasse... i Paris.
Jeg oppfordrer dere til å forlate klosteret. Dere blir ikke skadet.
Dronningen kan gå med oss forkledd som søster.
- Vi kan ikke risikere at hun blir gjenkjent. - Dronningen blir her.
Alle som ønsker å forlate klosteret, kan gå nå med min velsignelse.
- Det virker som alle vil hjelpe dere. - Deres lojalitet vil aldri bli glemt.
- Vi må barrikadere porten. - Bruk bord fra spisesalen.
Har dere to gode utsiktspunkter?
- Soverommet mitt og sakristiet er best. - Har dere våpen?
En muskett og noen kuler.
Til å skyte kaniner. Og protestanter.
Det er en ting til vi kan bruke. Jeg kan vise det til Aramis.
La meg få hjelpe dere.
- Selger dere dette? - Å frelse sjeler er ikke billig.
Min far hadde også et sånt brennevinsapparat.
Han lagde drue-og honningbrandy.
- Får jeg lov? - Ja.
- Den smaker akkurat som den far lagde. - Jeg bruker hans oppskrift.
Kjenner du meg fremdeles ikke igjen, Aramis?
Isabelle?
Isabelle er borte. Nå er jeg søster Helen.
Jeg tenkte dere kunne stappe i tøy og tenne på. Det er grusomt, men effektivt.
- Hva gjør du her? - Jeg er nonne, dette er et kloster.
- Du vet hva jeg mener. - Aramis, Athos trenger deg.
Du bør gå.
Takk.
Du kan være her, så tar jeg det andre rommet.
- Si fra hvis du ikke er fornøyd. - Jeg er kjempefornøyd.
Så fornøyd som man kan være når man sitter i saksa.
Abbedissen er i rommet ved siden av og ber for vår udødelige sjel.
Akkurat nå er jeg mer bekymret for min dødelige kropp.
Kaptein!
- Hvor er alle sammen? - Regimentet er på jakt med kongen.
Her er det bare meg, enøyde Florian og stallgutten Jacques.
Hvor er de andre?
Hvor er dronningen?
Er oppdraget utført?
Har De betenkeligheter? I Deres yrke er ikke samvittighet noen fordel.
En vanlig død bekymrer meg ikke, men dette er ingen vanlig død.
Jeg er klar over det.
Noen prøvde å drepe dronningen, men hun er i sikkerhet. Iallfall for øyeblikket.
- Her. - Takk.
Nonnen du snakket med i kjelleren...
Beklager at jeg avbrøt dere.
De avbrøt ingenting.
Jeg er kanskje bortskjemt, men ikke dum.
Jeg kjente henne en gang.
Vi skulle gifte oss.
Ombestemte du deg?
Hun ble gravid, og det ble stelt i stand til bryllup. Jeg var lykkelig.
Jeg var forelsket, og det var hun også.
Men så mistet hun barnet, og faren tok henne med seg og plasserte henne her.
Jeg så henne aldri igjen. Ikke før i dag.
Jeg tror de holder på å...
Angripe. Bli med til kapellet.
Jeg har informert kongen og bedt ham sende musketerene tilbake øyeblikkelig.
Det vil ta seks-sju timer. Kan Deres menn holde stand?
Så lenge Athos og Aramis puster, vil de gjøre sin plikt.
- Hva vet vi om snikmorderne? - Leiesoldater.
- Vi fant dette gjeldsbrevet. - Han som leide dem, er i Paris.
Kan jeg få se?
Hvis dere finner den skyldige, skal jeg sørge for at straffen blir avskrekkende.
De forsikret meg om at Gallagher var oppgaven verdig.
I stedet får jeg vite at dronningen fremdeles er i live.
Han kommer til å avslutte det han har påbegynt.
Vil han også stjele tilbake gjeldsbrevet som han så skjødesløst rotet bort?
- Det skal jeg sørge for. - Jeg håper det, for hvis dette går galt...
Vil De betale en meget høy pris.
Foreldrene mine håpet jeg ville ende opp her.
- Ville de at du skulle bli nonne? - Prest.
Hvorfor ble du ikke det?
Jeg er flinkere til å sende folk til helvete.
Hellige Maria, Guds mor, gå i forbønn for oss nå i vår siste time...
Hellige mor!
Helen, bli med meg!
Hallo?
En pengeutlåner forlater ikke kontoret ubevoktet.
Kanskje han er av den tillitsfulle typen.
For tillitsfull, ser det ut til.
Vi må finne boken der han har registrert gjeldsbrevet.
Lukter dere sjasmin?
Let etter regnskapsprotokollen hans.
Jeg fant den.
D'Artagnan! Porthos!
D'Artagnan!
Dette er regnskapsprotokollen.
Gjeldsbrevet ble betalt i gull av grev Daniel Mellendorf.
Mellendorf og datteren er på jakt med kongen.
Den som mottok brevet, underskrev ikke.
Men han satte igjen et merke.
- Det har jeg sett. - Tatovert på en av snikmorderne.
Det er merket til Hugh O'Neill, en katolsk leder som ble utvist fra Irland.
De som bar merket, var med i O'Neills vaktstyrke.
- Soldater? - Ikke bare vanlige soldater.
Mer som musketerer.
Vi må tilbake til klosteret så fort som mulig.
- Hvem er det? - Det var noen der. Jeg luktet henne.
- Henne? - Jeg vet det var en kvinne.
- Jeg så ingen. - Hun var der.
Vi har ikke tid til å lete etter henne nå. Dronningens liv er i fare.
Ifølge det jobbet leiesoldatene for grev Mellendorf.
Mellendorf leter etter en frier til datteren. Dør dronningen, er kongen fri.
- Er det ikke drøyt å drepe dronningen? - Han er veldig ærgjerrig.
Det var en kvinne som drepte pengeutlåneren.
Send regimentet etter oss med en gang de kommer tilbake.
De ble sett. De har slurvet igjen.
De sa "en kvinne". Paris er full av kvinner.
Gjeldsbrevet er tatt hånd om. De tror Mellendorf står bak.
Det kan ikke spores tilbake til Dem.
Mellendorfs værelser ligger i jaktslottets østre fløy. Jeg tror dette tilhører ham.
Det er veldig stille. Kanskje bønnen har drevet dem vekk.
De legger nok heller en ny slagplan. En som ikke koster så mange menn.
Disse vil holde dem på avstand.
Jeg lette etter deg i mange måneder.
- Jeg glemte deg aldri, eller det vi hadde. - Hva hadde vi?
- Et liv som ventet på å bli levd. - Det er ikke sånn jeg husker det.
Jeg husker en unggutt som ble tvunget til å gifte seg fordi jenta ble gravid.
En liten del av ham ble lettet da barnet døde, og han ikke måtte gifte seg.
Du var ikke ment for ekteskapet, Aramis. Det var tydelig allerede da.
- Du ville ikke blitt lykkelig. - Med deg, så.
Du og jeg på landet med barn rundt oss...
Uten spenningen og eventyrene du trenger?
Jeg kan ikke se det for meg. Kan du?
Ja.
Nei, det kan du ikke.
Din far frarøvet oss et liv sammen da han bortførte deg.
Jeg tryglet ham om å si hvor du var, men han nektet.
Fordi jeg ba ham om det.
Jeg dro hit av fri vilje.
- Hvorfor det? - Det føltes riktig.
Se på oss nå. Vi har begge funnet kallet.
Jeg til Gud og du til sverdet.
Vi hadde gjort hverandre ulykkelige.
Tro meg, det var godt ment.
Det kommer noen.
Hvor er musketerene?
Ut med språket, eller hold kjeft for alltid.
- Aramis! - Isabelle!
Isabelle! Isabelle!
Jeg er så lei for det!
Vi møter hverandre igjen i himmelen, det er jeg sikker på.
- Men ikke riktig ennå, håper jeg. - Nei!
Nei, Isabelle! Isabelle!
Var de bare to?
Ja.
Vi må stenge det.
Vi bærer henne til det lille kapellet. Kom, søstre.
Tror du det går?
De ser bare på uniformen, ikke på hvem som går med den.
Jeg tror fienden skal passe seg. De skremmer vannet av meg.
Kan De ri med den skulderen?
Skal du stanse meg?
Trenger ikke. Jeg har hentet Kleopatra ut av pensjonisttilværelsen.
Hun har drept flere enn navnesøsteren.
Hun ser like gammel ut også. Ta med denne for sikkerhets skyld.
Hva bygger de?
En rambukk, kanskje. Eller en stige.
To år etter at jeg giftet meg, ble jeg også gravid. Det var perfekt.
Jeg kunne føle barnet mitt inni meg.
Det rørte seg og sparket.
Jeg planla hele livet hans.
Hva han skulle gjøre, og hvordan han skulle bli.
Og så mistet jeg ham.
Det er seks år siden, men jeg har aldri glemt det barnet.
Jeg er sikker på at søster Helen aldri glemte deg.
Eller barnet deres.
I alle år har jeg trodd at Isabelle var den eneste som kunne gjøre meg lykkelig.
Hun hadde rett. Det var en løgn.
Du er i sorg.
Hun kjente meg bedre enn jeg kjenner meg selv.
- Hun gjorde rett i å holde seg unna. - Nei, Aramis.
Du er modig og hederlig og snill...
Heldig er den kvinnen som blir elsket av deg.
Kom igjen!
- Jeg ser ikke hva de bygger. - Når det gjelder...
Jeg har ikke sett noen ting, for jeg har vært her hele tiden. Er det forstått?
Murene er for tykke. Hjelpen kommer før det.
- Jeg fatter ikke at du lå med dronningen! - Jeg trodde ikke du så noe.
Du blir hengt. Og jeg også fordi jeg lot det skje.
Det er større sjanse for at vi blir drept her.
Det er en trøst.
- Klarer du deg? - Ja.
- Jeg må gå tilbake. - Rop hvis du trenger meg.
Hvorfor skulle jeg trenge deg?
Deres Majestet bør nok vente sammen med nonnene.
- Jeg vil bli her og hjelpe dere. - Men jeg tror ikke...
Jeg er dronningen, og jeg bestemmer det.
Dessuten er jeg tryggere hos dere enn sammen med ubevæpnede nonner.
Når jeg hører hamring, tenker jeg alltid på den hellige Josef, tømmermannen.
Jeg tviler på at de bygger noe en helgen ville likt.
Dette er mitt kloster, og jeg skal forsvare det.
Hvis det er noe mer jeg kan gjøre for å hjelpe... Hva som helst.
Kan du lade en pistol?
Velsignet er Herren min klippe, han som lærer opp hendene mine til strid...
Og fingrene mine til krig.
Salme 144.
- Du lader, jeg skyter. - Enkelhet, kjernen i en god plan.
De har gravd tunell.
Aramis, de går inn nede. Hvor kan vi best forsvare dronningen?
Det er et lagerrom i kjelleren med én inngang.
Perfekt. Skynd dere!
Vent!
Du tar med dronningen. Hvilken vei?
- Den veien! - Skynd dere!
Jeg tar meg av dem.
Armand!
- Er det noe nytt om dronningen? - Hun er fremdeles i fare.
Hvem er det som våger å angripe dronningen min?
Et gjeldsbrev ble funnet på en av snikmorderne.
Underskrevet av Mellendorf. Gjennomsøk bagasjen hans!
Hvorfor skulle jeg ønske å drepe dronningen?
Et brev som lover bandelederen Charles Gallagher fritt leide til Tyskland.
Mot bevis på at dronning Anne er død.
Far?
Dette er ikke mitt. Jeg har ikke skrevet dette.
- Jeg har aldri sett dette før. - Deres Majestet!
- Kast dem i Bastillen!
Ikke vær redd, min kjære. Alt skal gå bra.
Musketerene vil beskytte Anne. De vil ikke la noe skje med henne.
Hva skulle jeg gjort uten henne?
- Jeg er tom. - Hvor mange kuler har vi igjen?
Det er minst fire igjen der ute.
De har sluttet å skyte.
- Sa jeg at du må treffe på alle? - Takk for påminnelsen.
- Traff du ham? - Athos, gi deg!
Vår siste kule.
- Klager jeg på kjedelige oppdrag igjen... - Slår jeg deg til du ber om å bli sparket.
Jeg tenkte du kunne minne meg om dette øyeblikket, men det går også.
Musketerer!
Løp! Løp!
Vent! Kom tilbake!
Ta denne.
- Athos? Aramis? - Her inne!
- Er alle i live? - Skulle vi ikke være det?
Deres Majestet. Takk og pris!
Hvor er Athos?
Si hvem som leide dere, så skal du slippe galgen.
Hva slags soldat gjør noe sånt?
En som ikke vil dø ennå.
Ikke...
Må evig fred være med ham, Gud, og la ditt uendelige lys hvile over ham.
Det virker som Mellendorf ville gjøre datteren sin til dronning.
- Har du bevis? - Navnet hans står i protokollen.
Gallagher ble landsforvist fordi han var katolikk.
Eiendommen hans ble stjålet og gitt til protestantene.
Etter det skulle man tro han mislikte protestanter.
I stedet vil han bytte ut vår katolske dronning med en tysk protestant.
- Han er leiesoldat. - Men han har prinsipper.
Gallaghers siste ønske var at pengene i saltasken skulle brukes -
- til å reparere klosteret.
- Det er alt. - Ingenting annet?
Aramis har rett.
Dette er ikke Mellendorfs verk. Det er mye større.
Den blomsten er signaturen til en kvinne som jobber for kardinalen.
Vær så snill! Jeg har ikke gjort noe galt! Ikke i det hele tatt.
Dette må være en forferdelig misforståelse.
- Bevisene sier noe annet. - Forfalskninger.
Jeg kjenner ingen Gallagher.
Når dronningen blir angrepet og nesten drept, må noen stå til ansvar.
Kan ikke De hjelpe meg? Snakke med kongen?
Det tjener ikke til noe.
Men kanskje jeg kan redde Deres datter fra å bli hengt.
Deres Majestet.
Jeg trodde du var død, og det var ikke til å holde ut.
Det er godt å være hjemme.
- La oss forhøre ham nå. - Ikke her og ikke før vi er sikre.
- Hvem er kvinnen du mistenker? - Hun er veldig farlig.
Det blir ikke lett å finne henne.
At Deres Majestet kom vel hjem, er en stor glede, og jeg har gode nyheter.
Mannen som står bak angrepene, sitter i varetekt i påvente av henrettelse.
Grev Mellendorf har underskrevet tilståelsen og tar på seg hele ansvaret.
Mellendorf... Hvem skulle trodd det?
Bra gjort, kardinal.
Er dette slutten? Vi vet han er skyldig, men lar ham spille helt?
Det er ikke over ennå.
Deres Nåde, gratulerer med å ha fanget forbryteren.
Jeg tror ikke Mellendorf handlet alene. Soldatene ble leid av en kvinne.
Kanskje av kvinnen som drepte pengeutlåneren.
Jeg skal ikke hvile før jeg finner henne.
Flott. Tilgi meg, jeg er sent ute til messe.
Henne og den hun arbeider for.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org